Jeffrey, unde vrei sa ajungi?
Unde vrei sa ajungi?
Tu esti... important...
pentru multi oameni, Jeffrey.
Gandeste-te la asta.
Gandeste-te la ei.
Raman fara eroi, omule.
Oameni ca tine sunt rari.
Da si oamenii ca tine.
Unde esti acum?
Sunt in concediu. Vacanta cu forta.
- Incearca sa te distrezi. - Da.
Da, o sa incerc.
Sunt Lowell Bergman. Sunt de la 60 Minutes. Sti, daca scoti 60 Minutes...
din propozitie, nimeni nu-ti mai raspunde la telefoane.
Poate Wigand are dreptate. Poate sunt spanzurat.
De ce sunt spanzurat?
De graba din 60 Minutes?
Pentru ce dracu? "Distractia stirilor"!
Este a dracului de nefolositoare; toata.
Deci este o tara mare cu o presa libera. Poti merge sa muncesti in alta parte.
"Presa libera"? Presa este libera.
Pentru oricine o detine. Larry Tisch are o presa libera.
- Priveste in perspectiva, Lowell. - Amt perspective.
Nu, nu ai.
Din perspectiva mea,
ceea ce se intampla si ceea ce am facut este ridicol.
- Sunt jumatati de masura. - Nu asculti.
Realizeaza ce vrei sa faci inainte de a o face.
Il am pe Richard Scruggs la telefon.
- Fa-mi legatura.
Ei bine, Lowell, nu o sa crezi.
Guvernatorul statului Mississippi isi da in judecata propriul procuror general...
ca sa abandoneze procesul impotriva tutunului.
- Marfa. - Dar acum dupa ce a fost data versiunea fara Jeff,
ce sanse sunt ca sa apara interviul lui pe post?
- Alo? - Da, sunt aici.
Ce sanse sunt ca interviul lui Jeff sa fie difuzat?
Proaste.
Te-as minti daca nu ti-as spune...
cat de important este in fata opiniei publice.
Te-as minti daca nu ti-as spune...
Nu prea mai am miscari, Dick.
Bine. Pa.
Buna.
Si ce faceti voi aici... in Lincoln?
- Studiu geologic. - Geologie?
Da? Oare?
Dar tu?
Lucrez pentru CBS.
A, da?
Tocmai am dat peste doi dintre "geologii" tai.
Geologisti ale caror maini nu sunt deloc roase.
Lowell, nu... strica apele.
Suntem la o saptamana de o arestare.
- O sa ma abtin. Si? - O sa-ti dam exclusivitate chiar inaite de inceput.
- Cat timp? - Trei ore.
S-a facut.
...ca si marturia in fata congresului a fostului sef al dr. Wigand,
presedintele Brown si Williamson, Thomas Sandefur.
Nu cred ca nicotina creaza dependenta.
Cred ca dl. Sandefur a mintit...
- pentru ca am urmarit foarte atent aceste marturii. - Toti am facut-o.
Toti oamenii astia,
erau o linie intreaga de presedinti, jurand.
O parte a motivului pentru care sunt aici, este pentru ca am simtit...
ca actiunea lor--
...poate fi absorbit mai repede in plaman...
si deci sa afecteze creierul si sistemul central nervos.
- Alo? - Jim, sunt Lowell.
- Hei, unde esti? - Iti amintesti seara aia la P.J.?
M-ai intrebat daca stam pe o bomba. Ei bine, nu stam pe ea.
Compania CBS s-a bagat peste stirile CBS, stopand interviul pe care il facusem...
cu un important on de stiinta in tutun si membru in consiliul corporatiei.
Incearca sa musamalizeze povestea.
Vrei sa spui ca, 60 Minutes lasa corporatia CBS...
sa decida ce este stire si ce nu?
Ce zice Wallace despre asta? Sau Hewitt, sau--
Cat de mare? In ce pagina il plasati?
Of, haide, Lowell. Aici suntem la New York Times. Nu stiu.
Ei bine, pana vei sti, tot ce pot sa-ti spun este ceea ce sti deja.
Nu vor difuza un interviu.
Suna-ma inapoi in 10 minute.
- Alo? - Debbie, eu sunt.
Buna. Cat e ceasul?
- O, e tarziu. - Asta stiu. Cand te intorci?
Nu pot sa plec de aici pana mine dimineata. O sa ajung maine seara.
Asculta, poti suna undeva pentru mine? Este in Mississippi.
Bine. Stai putin.
Care este?
- Alo? - Lowell la telefon.
Bun, Lowell. Pagina unu. Editorul este interesat. Hai sa vorbim.
Uite cum facem. Imi pui intrebari si eu iti spun daca gresesti.
- Lowell, esti sigur ca vrei sa faci asta? - De ce?
Daca nu merge, iti darami toate podurile, omule.
Esti gata?
Ok. Vis-a-vis de sursa,
au fost Mike si Don de acord cu decizia corporatiei?
- Lowell? - Ti-am spus ca ai gresit?
Nu. Hm, banui ca treaba incepe...
cu amenintarile unui proces din partea companiei de tutun.
Vorbim de, mm--
Vorbim de Brown si Williamson?
Te-am trezit?
Nu, de obicei stau in camera mea de hotel imbracat asa la 5:30 dimineata,
cu o fata somnoroasa.
Cate emisiuni am facut?
- Haide. Cate? - Multe.
Asa este.
Dar in tot acel timp, Mike,
ai coborat din avion si ai intrat intr-o camera...
si ai aflat ca sursa unei povesti si-a schimbat parerea?
Si-a pierdut curajul? Ne-a abandonat?
Nici macar o data. Vrei sa sti de ce?
Prevad o intrebare retorica...
O sa-ti spun de ce.
Pentru ca atunci cand spun cuiva ceva, ma tin de cuvant.
O, ce noroc ca am tutela morala a lui Lowell Bergman...
- sa ma indrume pe calea luminoasa, sa-mi indice drumul. - O, te rog, Mike!
- Lasa-ma naibii. - Tu lasa-ma naibii.
N-am lasat niciodata o sursa la uscat.
Abandonata. Nu pana acum.
Cand am venit pe acest post, am venit cu cuvantul meu intact.
O sa plec cu el intact. Sa le ia dracu de reguli ale jocului!
La dracu, trebuia sa ma cunosti, Mike.
Ce te asteptai?
Te asteptai sa nu fac nimic?
Sa dau inapoi? Sau sa trec peste?
In lumea reala, cand ajungi acolo unde sunt eu, exista alta judecata.
Ca ce? Responsabilitate a corporatie?
- Ce-i, ne referim la celebritate aici? - Eu nu--
Eu nu ma refer la celebritate, vanitate, CBS. Eu--
Eu ma refer la...
momentul in care esti mai aproape de sfarsitul vietii decat de inceput.
Si la ce crezi ca te gandesti atunci? La viitor?
"Pe viitor o sa fac asta, o sa devin aia"?
Care viitor? Nu.
Ce gandesti este...
"Cum voi fi amintit la sfarsit...
dupa ce mor?"
Oh, de-a lungul timpului, cred ca am avut ceva importanta.
Am facut reportaje despre Irangate, despre Ayatollah, Malcolm X,
Martin Luther King, Saddam, Sadat, etc., etc.
Le-am, aratat hoti in costume. Am trait o viata construind...
toate alea.
Dar istoria isi aminteste mai ales ce ai facut la sfarsit.
Si asta ar trebui sa fi difuzarea unei emisiuni...
care a permis unnui gigant al tutunului sa distruga aceasta televiziune--
Imi da cineva...
la varsta mea o pauza?
Da.
Mike,
in--
Noi doi, facem asta...
impreuna, de 14 ani.
Asta-i ziarul New York Times de azi.
In el este intreaga poveste sordida...
despre ce s-a intamplat in casa noastra.
Si in editorial suntem acuzati...
de tradarea mostenirii lui Edward R. Murrow.
Concluziile lor par nefondate.
Esti plin de rahat, John.
Da.
Prima pagina. Este o poza a lui Wigand.
Titlul articolului este, "Devenind personal".
Semnat de Suein Hwang si Milo Geyelin.
Stai. Stai o secunda, Lowell.
Da.
Da, o sa incerc sa-l gasesc.
Da, stai. Te cauta Don.
- Bun. - Subtitlul este:"Brown si Williamson...
are un dosar de 500 de pagini in care-l ataca pe seful critic."
Il citeaza pe Richard Scruggs, care spune ca este cea mai murdara...
campanie de denigrare organizata impotriva unui turnator.
"O atenta privire si o cercetare independenta facuta de acest ziar...
in acest dosar indica faptul ca multe din acuzatiile serioase...
aduse dl-ului Wigand sunt sustinute de dovezi contradictorii sau insuficiente".
Acest departament de stiri a fost calomniat...
in New York Times, in scris, la televizor...
pentru cedarea in fata intereselor corporatiei!
New York Times a publicat cuvant cu cuvant ce am vorbit noi in spatele usilor inchise.
- Ne-ai distrus! - Nu! Tu te-ai distrus!
Nu rastalmaci.
Marele Tutun a incercat sa-l manjeasca pe Wigand. Tu ai inghitit-o.
Wall Street Journal, care nu-i chiar...
un bastion al sentimentelor anti-capitaliste,
respinge incercarea campaniei de denigrare, facuta de Marele Tutun...
ca fiind cel mai josnic mod de asasinat al personalitatii.
Si acum, tocmai acum, cand fiecare cuvant...
al lui Wigand din interviul nostru a fost publicat,
toata depozitia lui din sala de judecata...
in statul Mississippi, pisica...
fiind deja moarta,
tu inca stai aici si incerci s-o pasezi.
Don, ce dracu iti mai trebuie?
Mike, spune-i si tu.
Ai dat-o-n bara, Don.
Este o stire veche. Mergi pe mana mea, ca intotdeauna. O sa iesim bine.
Lucrurile astea au o viata de 15 minute.
Nu, aia este faima. Faima are o viata de 15 minute.
Infamia dureaza ceva mai mult.
Am clacat. E prostesc. Este pur si simplu gresit.
Acum, uite ce o sa facem. O sa trecem peste ei--
Ok? Hai inapoi la treaba. Ceea ce am vazut acolo...
au fost doua... clorat de potasiu...
cedand doua... clorura de potasiu, tot un solid--
L-au anulat pe cel de la 6:00. nu stiu de ce.
Il iau pe cel de 8:10. Ar trebui sa ajung pe la... 9:30.
Ne vedem atunci. Te iubesc. Pa.
- Mersi, tati. - Mersi.
Conducerea CBS nu ne-a lasat sa difuzam...
povestea noastra originala si interviul cu Jeffrey Wigand...
pentru ca erau ingrijorati de posibilitatea...
unui proces de miliarde impotriva noastra...
pentru interferenta tortionara.
Dar acum lucrurile s-au schimbat.
Ce ne-a spus dr. Wigand era ca fostul lui--
Aceasta industrie, in opinia mea, este o industrie...
care a perpetuat cea mai mare frauda la adresa publicului american, din istorie.
Au ucis milioane si milioane--
Iti doresti sa nu fi suflat in fluier?
Da, sunt momente in care-mi doresc sa n-o fi facut-o.
Sunt momente in care ma simt obligat s-o fac.
Daca m-ai intreba...
daca as mai face-o, daca cred ca a meritat?
Da, cred ca a meritat.
Ti-am promis o exclusivitate de trei ore. Iat-o.
Pregateste o echipa in Helena-Montana, marti
si iti dau trei ore de la inceput.
Bine? Apropo, a fost o emisiune nemaipomenita in seara asta.
- Multumesc, Bill. - Da.
Ai castigat.
Da.
Ce am castigat?
Trasmitem de la centrul CBS din New York, buna ziua.
S-au facut progrese majore in cazul asa numitului Unabomber.
CBS a aflat ca o casa izolata...
din afara orasului Lincoln, Montana...
a fost sub supraveghere F.B.I., de cateva saptamani.
Super, Lowell.
Mersi pentru asta.
Sti, i-am depasit pe toti. ABC, NBC, CNN.
Mike.
Poveste aia din Canada...
te mai intereseaza?
Orice ma intereseaza.
Mm, mi-am dat demisia, Mike.
Rahat.
Haide.
A iesit pana la urma.
Ai iesit cu bine la final.
Oare?
Ce o sa-i spun sursei de la urmatoarea poveste?
"Stai cu noi. O sa fii bine. Poate."
Nu.
Ce s-a spart aici...
nu se mai poate repara.
Asa ca...
Subtitrarea de Razvan (zax77@rol.ro sau mt@rol.ro)